"En blomst, der kun blomstrer en enkelt nat, er ikke af den grund mindre smuk."
Om forgængelighed Freud, 1916
Hej, det er hos Alice og John. Vi kan ikke besvare dit opkald.
Du ved, hvad du så gør. Hej.
Hej, skat... Så er det forbi.
Det var en smuk dag, og vi savnede dig meget,
men jeg forstår godt, hvorfor du ikke kom.
Alice, jeg er så ked af, hvad der er sket.
Jeg håber, at du ved, hvor højt jeg elsker dig, og at jeg er her for dig.
Jeg ved, du ved, hvor højt John elskede dig.
Okay. Jeg ringer senere.
Hvor er den smuk.
Du er skør. Det ved du godt, ikke? Det ved du godt.
- Kan du lide den? - Ja, meget. Den er smuk.
Jeg elsker den. Jeg elsker den!
Den er smuk.
- Hvad siger du? - Til venstre.
Venstre. Izquierda.
- Du taler spansk. - Ja.
Perfekt.
Har du taget det med derfra?
- Hvorfor? - Lad mig prøve at forklare det.
Den malers motiver gør stort indtryk på mig. De påvirker mig faktisk.
Især det her. Det er som et foto, jeg gerne selv ville have taget.
En iagttager, der bliver skildret af en anden iagttager.
Det er som dig, der iagttager en anden kvinde...
- For din skyld. - Og mig, der iagttager dig, ikke?
Lad mig forklare...
- I mit eget trygge hjem... - Lad mig tale færdig.
Og dig udenfor? Jeg har fattet det.
Det er derfor, jeg foretrækker fotos. De kan inspirere
og ikke bare være billeder, der minder mig om,
hvad jeg allerede har bedrevet. Det er derfor...
Du kan lide det, fordi det ligner et foto. Det er derfor, du kan lide det.
Hej, det er hos Alice og John. Vi kan ikke besvare dit opkald.
Du ved, hvad du så gør. Hej.
Hej, Alice, det er mig igen. Hør her, jeg tager til Amsterdam i morgen tidlig.
Jeg håbede, at vi kunne ses, inden jeg tager af sted. Vær sød at tage telefonen.
Okay. Hold ud, skat. Jeg elsker dig.
Jeg har det, som om jeg var i mine tyvere.
Du lever, som om du var i dine tyvere.
Har jeg sagt, at jeg elsker dig?
- Ja. - Hvornår?
I elevatoren.
Ja, det har du sagt.
Frækt. Jeg er vild med det.
Jeg er vild med det.
Goddag, det er dr. Ana...
- Hey... hej. - Hej.
- Taler du engelsk? - Ja.
Jeg leder efter Ana. Hun bor på anden sal. Jeg ringede på for et par timer siden,
men der lader ikke til at være nogen.
Ana er ude at rejse. Skal jeg give hende dit navn, eller vil du lægge en besked?
Ja. Vil du fortælle hende, at Alice var her?
- Så du er Alice? - Ja.
Så har jeg noget til dig. Et øjeblik.
- Det er til dig. Hun har lagt det her. - Tak.
- Mange tak. - Selv tak.
- Hej. - Tak.
Hej. Må jeg bede om en kop varm kakao?
- Varm kakao? - Ja, tak.
Tak skal du have.
Kære Alice, jeg har skrevet dette brev om flere gange i løbet af de seneste måneder,
fordi jeg har rejst en masse.
Jeg håber stadig, at jeg en dag snart kommer hjem og finder dig her,
ligesom i de gode gamle dage.
I kuverten ligger min husnøgle og min cykelnøgle.
Ja, min cykelnøgle, så du kan nyde byen på lokal manér.
Den står udenfor til højre for bygningen. Det er en sort cykel.
Jeg indsamler og katalogiserer prøver
fra søen, jeg fortalte om, på grænsen til Østrig.
Jeg er her til den 16. Jeg har lagt en rejsevejledning i køkkenet,
hvis nu du skulle få lyst til at komme og besøge mig her.
Det er en dejlig afveksling for en læge, der ikke har forladt hospitalet i årevis.
Det ønskede han også for dig. Det ved du godt.
Du har brug for det her, men du afviser det. Nu er det tid til det.
Det er dit liv.
Goddag, det er dr. Ana. Læg en besked.
Hej, velkommen. Hvad kunne du tænke dig?
Vil du starte med kaffe? Noget varmt?
- Ja. - Skal jeg lave en cappuccino til dig?
- Ja, det er perfekt. - Okay, tak.
Har jeg sagt, at jeg elsker dig?
Sucesso com o público.
- Var det godt? - Ja. Det var flot.
- Men hvad betyder det? - Succes hos publikum.
Succes hos publikum.
- Det lyder nærmest italiensk, ikke? - Jo, på en måde.
- Successo. Successo con il pubblico. - Hvordan siger man det på spansk?
- Éxito. - Éxito?
Ja. Hvordan siger man, "jeg elsker dig" på portugisisk?
- Eu te amo. - En gang til.
Eu te amo.
- En gang til. - Eu te amo.
Undskyld?
Du løb fra mig, men der er ikke noget problem. Jeg tog kun ét billede.
Det er et smukt billede. Vil du se det?
- Følger du efter mig? - Nej, det er...
Det var bare et øjeblik. Jeg er interesseret i øjeblikket.
Og så fik jeg øje på dig og... Der er noget over dig.
Vil du se det?
- Er du fotograf? - Ja.
- Fuldtidsfotograf? - Ja.
Jeg arbejder i Salzburg og kører den her tur hver dag.
Jeg leder efter øjeblikke, jeg kan nyde.
- Hvor er du på vej hen? - Jeg missede bare mit tog.
- Missede du dit tog? - Ja.
Har du lyst til at smutte omkring på toget og tage billeder? Bare for sjov?
Måske også få en drink? Jeg giver.
- Okay. - Vil du blive her eller gå med?
- Lad os gå. - Jeg går med dig.
- Din... billet. - Tak.
Sådan.
Jeg aner ikke, om den er god.
Skål.
Nå...
At rejse med tog...
Jeg har en...
Jeg har en tante. Hun mødte min onkel på et tog. På vej til New York.
Hun er fra München, og han er fra Rumænien.
Og de gjorde noget skørt. De mødte hinanden og forelskede sig på toget.
Og de tog aldrig hjem igen. I dag bor de i Israel.
Skørt. Det bør man ikke. Ikke på et tog, det bør man ikke.
Jeg faldt i søvn. Jeg faldt virkelig i søvn.
Jeg var ude af mig selv.
- Endelig. Ja... - Det er vinens skyld.
Hvordan ser jeg ud? Hvordan ser jeg ud?
- Vil du lære at bruge det? - Ja.
Jeg kommer over til dig.
Noget mere eksperimenterende. Vi er nødt til at rykke sammen. Tag dig god tid.
Vi begynder med det her. Ved du, hvad det er?
- Tag den af. - Okay.
Vær modig. Tag den af. Jeg vil se, hvordan du ser ud uden.
- Du almægtige. - Det er meget bedre.
Nej, giv mig den tilbage.
- Var det virkelig så dårligt? - Hvad?
- Mit ansigt. - Hvornår?
- Du så så alvorlig ud? - Hvornår?
Da du tog billedet af mig.
Nej, det er aldrig dårligt. Det er bare dig. Det er bare...
- Et øjeblik? - Ja.
- Tror du på tilfældigheder? - Tilfældigheder... Hvad mener du?
Såsom at jeg missede mit tog, og du var der. Der var ikke andre. Kun os.
Nej. Det er for...
...for interessant til blot at være et tilfælde. Måske.
Jeg tror, at der er en mening med alt.
Sådan er det bare.
Man må bare kaste sig ud i det. Men på den anden side. Måske.
Måske er det blot et tilfælde.
- Ja, måske. - Interessant spørgsmål.
Men der var nok en mening med, at vi mødtes, og vi skal bare finde den.
Lad os sige det sådan.
Kan du leve med det?
- At leve i øjeblikket? - Ja.
Kan du leve med den forestilling? Den fortolkning af tilfældet?
- Det er jeg ikke sikker på længere. - Har du nogensinde været sikker?
Drej til højre.
Tag anden afkørsel.
Fortsæt ad vejen, 1,2 kilometer, og drej derefter til højre.
Hej.
Jeg har savnet dig.
- Har du det? - Ja.
Det er koldt udenfor.
Tag den her på.
- Er du sikker? Er du okay? - Jeg har det fint.
- Goddag. - Goddag.
- Værsgo. - Tak.
Og så, efter den lange snak, siger han til mig: "Det er ikke mig."
"Det er baren, der er over 100 år gammel."
- Og hvor gammel var han? - 100 år.
Og folkene der...
Dem var jeg nødt til at få med.
Du burde se dem en dag.
Kom ikke for godt i gang.
Jeg blev der i en måned kun for at fotografere.
- En hel måned? - Ja, jeg kunne ikke holde op.
Det her er fantastisk.
Du er god.
- Smukt arbejde. - Du burde prøve det bare én gang.
Tag med mig.
Lad være med at bede mig om det.
- Hvorfor? - Du ved, jeg hader lufthavne.
Jeg hader bagage. Alle de mennesker, skøre mennesker.
Nej... Jeg kan være her og vente på dig.
Jeg elsker at høre dine historier.
- Du er fantastisk. - Jeg ved, at du vil gøre det en dag.
Hvorfor drikker du ikke juicen?
Det er sundt for dig.
Ja. Kan du lide stedet her?
Du ser så trist ud. Fortæl mig om det. Fortæl mig, hvad der er i vejen.
Det her sted minder mig om en meget særlig person.
Jaså?
- Ja, det er min mand. - Okay.
- Han er lige død. - Jaså.
For ni måneder siden.
- Det er kort tid siden. - Ja.
Var han ung?
- Fuld af liv. - Fuld af liv. Det er jo forfærdeligt.
- Spis noget. - Jeg er ikke sulten.
Prøv. Prøv. Det er godt for dig.
Du skal drikke, og du skal spise. Det er godt for helbredet. Mad gør en glad.
- Tak. - Selv tak.
Du er en ung kvinde. Og en smuk kvinde.
- Tak skal du have. - Og vi har kun det ene liv.
- Ja. Tak skal du have. - Okay, prøv det.
- Okay. - Vi har kun ét liv.
- Det lover jeg. - Okay.
Om 300 meter, drej til højre.
Fortsæt ad vejen, 200 meter.
Du fortalte mig om dengang, du mistede din far.
At du kørte rundt i din bil i det uendelige
og endte på en strand med søløver.
I det øjeblik var sorgen livgivende
og tvang dig til at give slip for første gang i dit liv.
Ana!
Så kom du, smukke!
Det er okay. Det er okay, skat.
Det er okay.
DEDIKERET TIL BEDSTE VENNER OVERALT
Tekster af: Simon Boertmann Brüel